לאחר הפסקה קצרה, אני חוזר להלקאה הנלהבת שלי ולמחיאות הכפיים של אחוריי השופעים בבובות העקמומיות. ממוקמת על ארבע, ישבניה העגולים והעסיסיים תופסים את מרכז הבמה במפגש המגרה הזה.
לאחר הפוגה קצרה, אני מוצא את עצמי שוב נמשך לקימורים העסיסיים של חברתי החושנית למשחק. אי אפשר לעמוד בפני הקימורים השופעים שלה, עדות ליופי המלא שלה. אני מתחיל בלתת לאחוריה התפוחים מכה חזקה, גופה רועד מציפייה. ואז, אני עובר למחיאות כף לישבניה העבים, כל סטירה מהדהדת בחלל החדר. תגובתה? גניחה חנוקה, עדות לתענוג שעובר בה. אבל הכיף האמיתי מתחיל כשהיא מתכופפת, מציגה את נכסיה השופעים למגע הנלהב שלי. אני לא מבזבז זמן, צולל למעמקיה המזמינים. קצב ההתעלסות שלנו מתעצם, גניחותיה מתגברות עם כל דחיפה. המראה של ישבנה המקפץ, בהרמוניה מושלמת עם תנועותיי, מספיק כדי להטריף אותי. וכשהשיא מתקרב, אני לא יכול שלא להתפעל מהגודל העצום של שלל הפאט שלה, פרס הולם לעבודה טובה.
Norsk | ภาษาไทย | 한국어 | Türkçe | Suomi | Dansk | Ελληνικά | Čeština | Magyar | Български | الع َر َب ِية. | Bahasa Melayu | Polski | עברית | Svenska | Русский | Bahasa Indonesia | Deutsch | Español | English | Português | Română | 汉语 | 日本語 | Français | Italiano | ह िन ्द ी | Nederlands | Slovenščina | Slovenčina | Српски